Film inspirat din întâmplări reale
LISTA NEAGRĂ
ISRAEL, octombrie 1956
Acum vom face o scurtă oprire în ceea ce se cheamă un "kibbutz".
Să vă întoarceți la autobuz în 15 minute. Bucurați-vă de vizită.
Eu am să fac niște fotografii.
Îmi deranjați lecția. Puteți privi, dar nu să fotografiați.
Eu nu vorbesc ebraica. Dar tu vorbești daneza?
Tu nu ești Ellis de Vries, din Haga?
Ronnie?
El... Ce cauți aici?
- Aici trăiesc, asta e țara mea. - Ești evreică?
- Ce cauți în Israel? - Îmi însoțesc soțul.
Acela cu guler.
Deodată a devenit religios. Doctorii spun că e din cauza războiului.
Așa că mai mult despre Iisus și fără păcate. E drăguț și liniștit noaptea.
Ultimul bărbat cu care te-am văzut, nu era canadian?
El este. Canadianul meu.
George. Este o prietenă din Olanda, din război.
Cum naiba ai sfârșit aici?
Următoarea oprire este la Kapernaum.
Acolo a făcut Isus primul miracol vindecător.
Pa, scumpo. Am să-ți scriu. Am să-ți trimit fotografii. Pa, Ellis.
Rachel Rosenthal. M-am măritat.
- Scrie jos, Rachel Rosenthal. - Adresa?
- Kibbutz-ul Stein. - Shalom. Așa se spune, nu-i așa?
Shalom...
OLANDA, septembrie 1944
Și Isus a spus... Lumina lumii...
Lumina vieții.
Jantje. Stientje. Astăzi puneți voi masa.
Bună dimineața, doamnă Tjepkema. Bună dimineața, copii.
- Bună dimineața, domnișoară. - Bună dimineața, Rachel.
Am promis să nu-i mai spunem Rachel, îți amintești? Niciodată.
Să fie ordine. Deseară vreau grajdurile curate.
- Bine, șefule. - La locurile voastre, hai.
Tată, poți să spui tu o rugăciune?
Oaspetele nostru probabil a învățat un text mai nou.
Bine. Închideți ochii.
Și Iisus le-a vorbit din nou : Eu sunt Lumina lumii.
Cine mă va urma, nu va călca în întuneric...
- ...dar va avea lumina vieții. - Amin.
Amin.
Frumos, energice cuvinte. Stientje, adu-i o farfurie.
Dacă evreii l-ar fi ascultat pe Iisus...
n-ar fi avut parte de atâta suferință. Așadar...
să începem.
Poftim.
Hei, tu de acolo, fato! Muzica englezească e interzisă.
Dar nu pentru fetele dezbrăcate.
Nu ești nostim. M-ai speriat. Am crezut că ești vreun soldat.
Cum mă pot revanșa față de tine?
Să mă iei în barcă.
- Și mi-ar plăcea și o țigară de aceea. - Am înțeles!
- Ce fac nebunii ăia? - Scapă de balast, ca să poată ateriza.
Jos!
- Ce vrei să faci? - Aceea era ascunzătoarea mea.
Stai. Uite... Germanii.
Nu te poți întoarce. Vino.
Poftă bună, băiete.
Hei, dă-l mai încet.
Vocea asta de pe disc...
- Tu ești. - Am fost eu.
În vremurile vechi. Înainte de război.
Întâi cânți, apoi trebuie să ții gura închisă.
Poftim, tatăl meu a prins ăsta pentru noi.
Drăguț din partea lui.
Vrei să aprinzi tu focul?
- E frumoasă. - Poți s-o păstrezi.
- Chiar da? - O amintire pentru tine, care m-ai salvat.
Ce drăguț...
Mulțumesc.
- Cu efect de latură pozitivă. - Cum adică?
De acum nu va mai trebui să scuip texte din biblie ca să primesc de mâncare.
O mașină. Are motor pe benzină.
Domnișoară Stein?
Rachel Stein?
Știu că ești aici.
Germanii ți-au găsit permisul la ferma care a ars.
Helmsman Maalderink, soldații știu că ești prin împrejurimi.
Și-au notat numărul ambarcațiunii tale.
- Cine-a spus? - Ei, haide...
Unu plus unu fac doi, chiar și pentru soldați.
O femeie evreică ascunsă dispare...
iar singurul marinar de pe aici, care să o ajute, ești tu.
- Pentru ce te afli aici? - Pentru a vă avertiza.
În curând, cei din SD vor veni și o vor aresta pentru a o duce în Polonia.
Iar tu și familia ta veți fi băgați la zdup, pentru ajutor dat evreilor.
Cum ai aflat toate astea?
Raportul Poliției Militare a aterizat în mâinile poliției din Haga.
- Iar ei ni l-au dat nouă. - Noi? Care "noi"?
"Noi" suntem noi. Bucurați că încă mai sunt polițiști buni în Olanda.
Voiam să vă spun un singur lucru. Ascundeți-vă. Acum!
Noapte bună.
- N-am fost destul de clar? - Trebuie să ne ajuți să dispărem.
Cu "noi", adică cei din Rezistență. Ești cu ei. Așa că ne poți ajuta, nu?
- Poate că da, dar e periculos. - Ne vom asuma acest risc.
Te rog, nu ne lăsa baltă. Te rog...
Ar fi o cale de scăpare, prin Biesbosch. Vă pot scoate în teritoriul eliberat.
Să traversăm țara, acum? Asta e nebunie.
În câteva săptămâni Tommy va fi aici și Olanda va fi eliberată.
Tommy al tău a fost tăiat în bucăți, la Arnhem.
Alegeți: veniți cu mine, sau purtați-vă de grijă.
Așteaptă. Vom veni.
Să fiți gata mâine, la ora 2. Voi veni să vă iau...
Nu vă luați prea multe, dar asigurați-vă că puteți rezista, pentru o vreme.
Aici este. Eu am să aștept la colț.
- Da? - Îl caut pe notar.
Sunt Rachel Stein.
Urmați-mă, am să-l întreb eu.
Wim, a venit o fată pe nume Stein. Ai puțin timp liber?
Soțul meu vă poate primi acum.
- Smaal. - Rachel Stein.
Tatăl meu mi-a spus să vă cer ajutorul oricând voi avea probleme.
Orice tânără poate pretinde că se numește Rachel Stein.
Părinții mei și fratele mai mic.
Ce pot face pentru tine, Rachel?
Adăpostul meu a sărit în aer. Nu mai acte, nimic.
Am ocazia să trec spre zona liberă.
- Serios? - Da.
Voi avea nevoie de bani, să supraviețuiesc.
Câți?
Suficienți cât să-mi ajungă pentru un an.
100.000?
Nu, e imposibil.
Atunci, jumătate?
În dolari și bijuterii, dacă se poate. Nu vreau să ocupe prea mult loc.
Va trebui să-mi semnezi de primire.
Va trebui să-i justific tatălui tău, mai târziu.
Știți unde se află părinții mei?
Nu, nu știu și nici nu vreau să știu.
- Unde să semnez? - Aici.
Așteaptă. Nu vrei să verifici, mai întâi?
Nu, am încredere.
Rachel, nu poți avea încredere oarbă în oricine. Au apus acele vremuri.
Punct control. Actele.
Van Gein, de la SD, avem niște evrei arestați.
10 bucăți.
- Verificat. Puteți continua. Drum bun! - Heil Hitler!
Heil Hitler!
Coborâți.
Să mergem.
Rachel. Rachel.
Max. E fratele meu.
- Suntem și noi aici. - Mamă.
Fata mea...
În liniște, haideți, haideți.
- Cum ați ajuns aici? - El ne-a adus.
- A spus că vrei să traversezi. - Atunci, vrem să mergem și noi.
El e Rob, el m-a ajutat.
Bună.
Nu împingeți, aveți grijă. Înaintați.
Mergeți și așezați-vă.
Vă rog să vă așezați.
- Grăbește-te, băiete. - Tocmai a avut o operație.
- Acum 4 zile. - Îmi pare rău, n-am știut.
- Poți să împingi puntea înapoi? - Tu nu vii cu noi?
Nu, de aici vă va duce căpitanul.
Drum bun.
Doamnă, scoateți-vă alea. Lucesc prea tare în întuneric.
Dar le port chiar și când dorm.
Atunci trageți-vă gulerul. Soldații văd orice.
Să mergem.
Uitați, turtă dulce. O țineam pentru o petrecere. Asta înseamnă pentru acum.
Tu ce ai pățit?
Infecție de apendice. Cât pe ce să nu poată veni cu noi.
Notarul ne-a găsit un doctor tocmai la timp.
- L-a operat în secret. - Pe masa de bucătărie.
Dl. Smaal știa unde sunteți?
Bineînțeles. El ne-a dat adresa ascunzătorii.
Ciudatul, mi-a tot repetat că nu știe.
Nu, e prevăzător.
- Unde vă era ascunzătoarea? - În podul unui băcan plictisitor.
- Un socialist, dar totuși bun. - Dar Brussel e mai bun.
- De acum, nu ne vom mai despărți, nu-i așa? - Așa este.
- De ce mergem spre est? - Cum ți-ai dat seama?
Am fost cârmaci pe o navă mare. Înainte de război.
Înainte de război am fost pe linia Olanda-America. Acum merg în zigzag.
Excelent.
Coborâți. Arătați-mi ce transportați.
- Deschide-l. - Dar e moartă.
- E o boală foarte grea. - Tifos.
Deschide.
Închide.
Doamne, aproape că m-am sufocat.
N-am avut vreo plângere.
Cel puțin un centimetru de fantă. Uite.
- N-o pot face mai largă, altfel ar remarca. - Nu, mă refeream, în ploaie.
Cu greu mi-am ținut fața nemișcată.
Vino.
Poți să te curăți, acolo.
Poftim, folosește asta.
Nu știu cât voi fi în stare, vreodată, să vă mulțumesc.
- Ai putea să-ți dezlegi astea... - Du-te și te plimbă, Joop.
În loc să le mulțumești celor care te-au găsit...
poți să ne avertizezi pe noi în loc să-i avertizezi pe cei din SD.
Îl vom vopsi.
Tată...
Kuipers.
Ellis de Vries.
Ai să te obișnuiești cu numele. Ai acte în regulă?
Totul e-n regulă, tată. Mai mult decât adevărate.
Da.
- Ai gătit vreodată ceva? - Da, de obicei acasă, cușer.
Nu mai este cerere pentru așa ceva.
- Îmi pare rău. - Poți să stai aici.
Dar va trebui să muncești.
Cu cât mai repede, cu atât mai bine.
Întreaga ei familie a fost ucisă de SS.
Cândva, ne vom întoarce după ei, Ellis.
5 LUNI MAI TÂRZIU
Ellis, vino aici.
Avem nevoie de un înlocuitor. Ai putea fi tu aceasta.
- Munca e muncă. - Chiar dacă e periculoasă?
Ce-aș mai avea de pierdut?
Viața.
- Ea va munci cu mine, de mâine? - Da.
E noul curier, Ellis.
- Eu sunt Hans. - Ellis.
Ia loc.
Bun, fiecare cunoaște procedura. Grupul Kuipers se ocupă de partea tehnică.
- Bună. - Bună.
...iar noi, KP, le oferim acoperire.
- La ce oră va sosi? - La 7:30.
- Direcția vântului? - Nord-nord-vest.
Atunci, tu vei prelua conducerea, Joop : sud-sud-est.
- Roșu. - Tu stai la 200 de metri, Kees.
Nu mai departe. Eu nu sunt Jesse Owens.
- Albastru, Kees. - Iar eu voi da semnalul.
Întrebări suplimentare? Atunci, să trecem la gin.
Și care-i treaba mea în acest club al băieților?
O poți face pe-a logodnica mea. Să mă săruți, din când în când.
Veți părea ca un cuplu. Astfel, soldații nu vă vor acorda atenție.
Doar să te sărut? Asta e tot?
Băieți...
Pentru regină.
Pentru Wilhelmina, Tim, bătrâne comunist...
Noroc.
Un minut până la plecare. Să începem.
În regulă, poți lua tu asta?
Ciocolată. N-am mai avut așa ceva de doi ani.
Ellis, te vei ocupa mâine de asta. Ai grijă, acolo este echipament radio.
Muzică, drăguț. Mergem să dansăm?
E o stație de emisie-recepție.
Eu voi merge să instalez un microfon în sediul central al SD-ului.
- Dar e foarte bine păzit, nu-i așa? - Sunt tehnician la compania de telefoane.
Germanii au nevoie de noi tot timpul. Pot intra și ieși fără probleme.
Totul este pregătit. Așteptam doar asta.
- Sunt și materialele mele acolo? - Poftim.
Nu pot umbla cu asta pe stradă.
Scrie "Manipulați cu atenție" pe ea.
Mai sunt niște genți rămase în oficiu.
Începeți să încărcați, băieți.
Mâinile sus! Nu mișcați!
O, Doamne, am luat 5 vieți. Ce-am făcut...?
Erau ori ei, ori noi, Theo.
Să încărcăm, trebuie să plecăm. Eu voi verifica afară.
La naiba. E atât de dur, Hans.
- E un trăgător de elită. - Și dacă ar fi ratat...
El nu ratează niciodată. Hans a fost cel mai bun trăgător din Pro Patria.
- Ce e asta? - Un club de tragere studențesc.
Clubul trăgătorilor studenți. Hans, Maarten și cu mine suntem membri.
Și lucrăm împreună pentru a-i ajuta pe evrei.
Hans e nemaipomenit, va încheia cu bine orice.
Nu se vede nici un neamț. Ăștia erau pe cont propriu.
Luați-le uniformele. Orice ne poate fi de folos.
Va trebui să le oferim o înmormântare creștinească.
A, da? Sunt suficiente gropi adânci pe aici, Theo.
Îi poți arunca în ele chiar tu.
E pistolul meu. La ce te-ai gândit?
Dar tu la ce te gândești că m-aș fi gândit?
Verificare! Pregătiți actele!
Suntem doi îndrăgostiți, bine?
Ei bine... să începem.
Deschideți toate geamantanele.
Eu am să trag. Tu trage frâna și părăsește trenul. Nu-mi trece altceva prin cap.
Lasă-mă-n pace, ticălosule!
Bună ziua.
- Pot să vă ajut? - Mulțumesc.
E grea, nu?
Frumoasele domnițe n-ar trebui să care bagaje grele.
Sunt discurile și gramofonul mele.
- Mulțumesc. - Vă place mult muzica?
Asta mi-e meseria. Eram cântăreață, înainte de război.
- Ellis de Vries. - Ludwig Müntze.
Deschideți valiza. Actele.
Interesant?
Foarte interesant. Cel puțin, pentru mine.
Mărci poștale. Îmi plăceau când eram mică.
- Din toate țările îndepărtate. - Le colecționez de când aveam 6 ani.
Probabil de aceea am studiat geografia.
Inspecție.
Nu vedeți că sunt ocupat? Plecați mai departe.
Da, căpitane.
Pot să mă uit? Voi avea grijă.
Poloneze... franceze...
Întotdeauna am colecționat țările în care am staționat.
Întâi Polonia, apoi Franța, iar acum, aici.
V-ați oprit cu regina noastră.
Colecția cu Wilhelmina, din Indiile daneze.
Nu știu dacă o voi completa vreodată.
Hauptsturmführer, pe aici.
Nu, asta e a mea.
Mi-ar face plăcere să vă duc acasă. Ca să trebuiască să le cărați.
Nu e nevoie. Vine cineva să mă ia. Mulțumesc foarte mult.
Poate ne vom revedea.
Mi-ar face plăcere. La revedere.
- Flirtezi foarte ușor. - Da, un bărbat bine...
Müntze, așa-l cheamă. Un tip foarte drăguț.
Șeful SD. Din cauza lui au murit mulți oameni din Rezistență.
Și un om ca ăsta colecționează timbre?
Dacă va fi la zid, după război, aș fi bucuros să spun : Foc.
- Atenție. - Îmi pare rău.
Uitați, a găsit ceva!
Ai grijă!
Domnule Gerben, e mașina noastră.
Nu le atingeți.
- Deschide. Deschide. - E blocată.
Iisuse...
Au văzut armele!
Ieși! Fugi!
Hei, stați pe loc!
- Gerben. - La naiba.
Gerben!
- E prea târziu. Te vor aresta. - E fiul meu.
Dacă te iau pe tine, suntem pierduți. Știi prea multe. Vor scoate tot de la tine.
Domnule Kuipers, nu putem face mai mult.
Ține, duceți totul la Silentium. Ellis, tu ia valizele.
Ține, Hans, sună-i. Spune-le că locul e contaminat.
Mulțumită ticălosului ăstuia de Müntze, acum îl au pe Tim.
Stai puțin.
Te rog să le spui că de-acum cantina este închisă.
L-ai întâlnit pe acest Müntze în tren, nu-i așa?
- Și, oarecum, te-a plăcut. - Nenorocitul, a adorat-o.
Nu exagera.
Mi-a arătat timbrele sale. O are în colecție pe Wilhelmina.
Cantina se va închide.
Cât de departe ai fi dispusă să ajungi, cu el?
Cât de departe?
- Adică, să mă culc cu el? - E modul grosolan de a o spune.
Aș vrea ca lucrurile să fie clare. La asta te-ai referit?
Cât de departe ai merge? Pentru Tim. Pentru ceilalți.
Atât de departe cât va dori Müntze să merg. E bine?
Un păcat de moarte : costum bun pe un mort, în timp ce toți ceilalți umblă în zdrențe.
Clientul rămâne stăpânul. Unde a pus valiza?
Pe aici, în oficiu.
Te gândești la toate. Și asta din cauza nenorocitului de neamț.
Pleacă de aici. Nu e treaba ta.
- Poate puțin, după incidentul din tren? - Nu, câtuși de puțin.
Bine. Am venit după valiză.
E acolo.
La naiba. E udă leoarcă.
- S-a spart? - Sper că nu. E insulină.
E o nevoie fatală de ea. Imaginează-ți că un diabetic, fără insulină...
- ...nu poate nici să-și ia rămas bun. - Mai spune-mi despre asta.
Folosești și tu? Nu mi-am dat seama.
Nu folosesc. Sunt sănătoasă.
Nu te mai uita.
La teatru, era un comediant diabetic. Întotdeauna se injecta înainte de un spectacol.
Apoi trebuia să mănânce multă ciocolată, dacă își injecta prea multă. O grijă nesfârșită.
Da, dar e mai bine decât să mori în chinuri.
Ticăloși englezi... Aproape jumătate sunt sparte.
Spitalul se va mulțumi cu astea?
Nu întreba, ca să nu dezvăluiesc vreun secret.
Ustură, doctore. Ustură, ustură, ustură...
Poate doctorul să arunce o privire?
Deci, tot eu sunt primul.
Da?
Wim, fata a venit din nou. De data asta arată ca Jean Harlow.
Rachel. Te-ai întors?
N-am trecut mai departe de Biesbosch.
Iar părinții tăi și Max... Ți s-au alăturat, nu-i așa?
De fapt, a fost o șalupă de patrulă a nemților și...
O coincidență stupidă.
Ciudat... Cu toții sunt morți iar eu nu pot plânge pentru ei.
- Cine v-a trecut? - Un căpitan. Cred că a murit și el.
Dar te-a dus cineva la Biesbosch, nu-i așa?
Un bărbat din ilegalitate.
Cine anume?
Van Gein, cred că așa îl chema.
Dezgustător. Condoleanțe.
Am considerat că trebuie să mă pun în slujba reginei și a țării
prin a deveni prietenoasă cu un ofițer de rang înalt din SD.
Poate chiar să mă și culc cu el.
Ești pe cont propriu. Nu te pot ajuta, în asta.
Nu.
Dar poate se află ceva aici, care să mă poată ajuta.
Aș vrea să-l văd pe căpitanul Müntze.
Chiar așa? De ce?
E-n legătură cu Casa Regală. Regina Wilhelmina, în persoană.
Trimite-o la căpitanul Müntze.
Sunteți așteptată. Așteptați acolo.
Domnișoară De Vries...
Ce surpriză... Cărui fapt datorez această plăcere?
Am rude în Indiile daneze. Îmi scriu frecvent.
Mama mea păstrează scrisorile. Am dezlipit niște timbre pentru dvs.
La abur.
Uimitor...
Frumos, foarte frumos.
Bună ziua.
Pune-o acolo, Ronnie. Nu vreau să distrug aceste timbre minunate.
- Să vă servesc? - Nu te deranja, mă ocup eu.
Ia niște ciocolată. E englezească.
Am găsit-o din întâmplare.
Servește-te.
Ce intenționezi să faci cu timbrele astea?
Nimic special, erau într-un sertar din locuința mea.
Sunt aproape toate timbrele cu Wilhelmina care îmi lipsesc.
Dacă găsești ceva interesant, te poți servi.
Mulțumesc. Apreciez asta.
Da.
Închide ușa.
Căpitane, mașina dvs. e pregătită.
Deja? Ia-mi cascheta și mantaua, te rog.
Păcat, mă cheamă datoria. N-am cum să mai aleg, încă.
Atunci, le voi lăsa aici.
Mulțumesc.
Cred că am mâncat cam multă ciocolată. Asta e rău?
Nu găsesc în fiecare zi.
Va trebui să merg la o petrecere. Acolo va fi de mâncat mai mult.
Ce-ar fi dacă ai merge acasă și ți-ai lua gramofonul și discurile și m-ai însoți?
Dar dacă aș cânta eu?
Și mai bine.
Fără loialitatea SD de la Haga, toate succesele noastre nu vor fi posibile.
Lupta voastră împotriva teroriștilor este și lupta noastră.
Alături de Führer, luptăm pentru o Europă liberă.
Heil Hitler!
Iar acum, muzică. Franken...
Domnișoară De Vries?
Totul e-n regulă?
Da, nu mi-a prea priit șampania.
Nu sunt obișnuită cu alcoolul, de nici un fel.
Dar acum mă simt mai bine.
Pot să cânt ceva?
Domnule general, doamnelor... domnilor...
am marea onoare să v-o prezint pe Ellis de Vries...
care ne va cânta ceva.
Vreo preferință?
Lola. "Die fesche Lola"!
Da, Lola, Lola!
Lola, Lola!
Lola!
Pa.
Deci?
Deci, ce?
Aș vrea să-ți văd timbrele.
Sunt foarte multe.
Am tot timpul.
Nu am periuță de dinți pentru tine.
Periat.
Nu e rău.
De la capitaliști. Le-am dat viteză.
Prada e a învingătorilor.
Corect.
Cânți bine. Unde ai cântat?
La Berlin. La Cabaret, în spectacole...
Ar trebui să continui.
Nu mai este nevoie de așa ceva, acum.
Părul tău natural e negru.
Acum e la modă blondul.
Sau această modă te ajută să supraviețuiești, în cazul în care ești evreu?
Da... Și ce?
Sunt evreiești?
E tot blond. O perfecționistă.
- O, scuze. - Intră. Fetelor li se permite.
Și tu trebuie să urinezi, după sex? Ai fost grozavă, seara asta.
Te-a angajat, Müntze? Ai venit să cauți o slujbă, nu-i așa?
Nu, dar caut una. Dar nu sunt membră NSB.
Nici eu, cu toate că sunt de acord cu ei.
Olanda, la urma urmei, e parte a Germaniei.
Cu toții vorbim un fel de dialect german.
O, fain. Săpun adevărat.
Și mâncare bună și băuturi grozave. Ce vrei mai mult?
Ronnie?
Cu siguranță, unui neamț cu grad înalt nu-i poți oferi niciodată destul.
- Günther! Aici! - Ronnie?
Vă jucați între voi?
Vorbeam despre serviciu. Ellis ar vrea să lucreze pentru noi.
Cineva care cântă atât de bine în germană e angajat imediat.
Doar dacă...
treci de verificare.
Dacă asta nu e sănătoasă, atunci nu știu care este...
Nu, nu, aceasta-i este rezervată căpitanului Müntze.
- Unde ai fost? - La toaletă.
Franken mi-a oferit o slujbă.
Bună idee. Poți începe să ne ajuți cu ziua de naștere a Führer-ului, de mâine.
Am văzut că ești căsătorit. Ai niște copii frumoși.
Am fost. Am fost căsătorit.
Nu mai ești?
Nu, nu mai sunt.
Göhring a jurat...
că nici o bombă de-a englezilor nu va cădea în Germania.
Christina era cu copiii într-un adăpost nepotrivit.
Iar eu n-am fost acolo.
Ghinion.
Să rămâi fără nimic, Ellis... nu înseamnă prea mult.
Știu.
Pentru tine poate că e un sunet plăcut.
Nu ne-ai spus totul.
Nu știu nimic. Altcineva a pus armele în mașină.
Tu ești doar o bucățică de rahat în drumul nostru către victoria finală.
În câteva săptămâni, rușii vă vor arunca în mare, cu tot cu călăii voștri.
Pentru tine...
și pentru tovarășul vostru, Stalin.
Ticălosule.
Ce limbaj mizerabil...
Spălați-i gura.
Își ține respirația.
Sus.
Până într-o oră, vei vorbi.
- Suntem singure, aici? - Da. Restul s-au întors în Germania.
Poți să vii să stai aici? Ca să stăm aproape.
Dactilografiați și scoateți-l în 15 exemplare.
Ai pete pe uniformă.
Nu e nimic, e doar apă. Grăbiți-vă, mai aveți și altceva de făcut.
Dacă-mi dictezi tu, eu scriu.
Să-mi scot astea, nu pot să scriu cu ele.
- E adevărat? - Bineînțeles, tu ce ai crezut?
L-am primit de la Günther. Seiful lui e o adevărată peșteră a comorilor.
- Sesam, deschide-te. - Da, ceva în genul ăsta.
E o casetă plină de diamante.
Așa este.
Să vedem: 1945, 19... Să începem.
Ellis? Poți să începi.
Teroristul Timotheus Kuipers prezintă următoarea...
Poți să te grăbești puțin.
...declarație.
Sunt unul din membrii grupului de rezistență.
Tatăl meu este liderul grupului. Gerben Kuipers.
Plictisitor, nu?
Ellis?
Ce faceți aici?
Vreau să vorbesc cu germanii despre justiție.
Despre justiție, aici?
Oamenii din Rezistență nu au drepturi, dar, ca avocat, încerc să-i ajut, necondiționat.
Cu unul ca Franken? E pierdere de timp.
E microfonul lui Tim.
Cum de ai știut că sunt aici?
Eu nu te subestimez.
Tipul ăsta, Müntze, e foarte drăguț, nu crezi?
Vrei să mă ajuți? Trebuie să decorăm antreul, pentru ziua Führer-ului.
Domnule Smaal, ați sosit. Intrați.
Pianul nu trebuie să stea acolo.
Am mai adus.
- Mulțumesc. - La revedere.
Arată grozav.
Nu uitați să-l plasați pe Führer într-o perspectivă perfectă.
- Dă-mi un reflector. - Căpitane!
Ordinul de execuție a 3 teroriști.
Mâine îi împușcăm. Semnați aici.
Categoric, nu. Nimeni nu va fi împușcat.
Dar au mărturisit, trebuie să-i împușcăm.
E ordinul Führer-ului, știți asta.
Doar eu ordon aici.
Nici o execuție, dacă așa spun eu. Ești liber.
Heil Hitler.
Iisuse, dacă toți germanii s-ar certa între ei, unde ar ajunge?
Pe mine! Urmărește-mă!
Ellis?
- Ellis? - Vin imediat!
- Ce faci aici? - Mai înveselesc locul.
- Cel mai frumos e pentru tine. - E foarte drăguț. Vii cu mine?
- De fapt, trebuie să merg acasă. - Deci, n-am să te văd, deseară?
Bineînțeles că ai să mă vezi. Trebuie doar să-mi iau niște haine.
O, scumpo..
Micul meu animal...
Animalule...
- Funcționează. - Ellis...
Ronnie, Ronnie... Da, da, dă-i drumul...
- Iisuse, ce animal mizerabil. - E doar o târfă nemțoaică.
- Ne vom ocupa de asta după război. - O vom tunde și băga cu capul în smoală.
- Iar apoi, o vom împușca. - Haideți, nu fiți atât de primitivi.
Nu pentru asta luptăm.
La naiba, nenorocitul ăsta de telefon...
Nu te opri, continuă.
Aproape îmi vine...
Franken. Da, spune-i să intre.
Continuăm la noapte. Acum, pleacă.
Cas.
- Bună ziua, ce mai faci? - Bine.
Ia loc. Încă-ți datorez bani, de ultima dată.
- Ce e asta? - Își deschide seiful.
Ai o listă nouă pe birou.
Nu sunt prea mulți. Crezi că merită?
Pe puțin jumătate de milion.
Cred că asta va fi ultima cursă.
Cunosc vocea asta...
Ce?
- Îmi amintește de bărbatul care ne-a ajutat să plecăm.
- Rahat, ne lasă generatorul. - Îl repar eu.
- Poți să-i numeri. - Nu e nevoie.
Când crezi că va fi gata următorul transport?
Cât de curând. Poate în 3 zile.
El este. E van Gein.
Acești evrei bogați vin întotdeauna din aceleași cercuri.
Nu e treaba ta.
Dacă aș vrea, aș putea afla cine-i informatorul tău.
Asta te-ar putea costa capul.
Sau m-ar scăpa de război.
După război, eu nu voi mai fi aici. Hai să bem ceva.
Pentru următorul transport de fraieri evrei.
Deci nu a fost o coincidență, acel vas german.
A fost o capcană. Lucrează pe liste.
Ce liste?
Evreii cu bani. Le promit că-i duc în Belgia, dar de fapt îi ucid.
- De unde știi? - Fiindcă am trecut și eu prin asta.
Fiindcă mi-am văzut întreaga familie măcelărită.
Iisuse, Ellis.... E oribil...
- Cine este acest van Gein? - Se prezintă ca făcând parte din Rezistență.
Le spune evreilor că-i poate ajuta să fugă, doar pentru a fi sigur că vin cu banii.
Franken îi așteaptă, îi ucide, iar în final îi jefuiește.
Așa că acum există o listă cu potențiale victime.
Nu putem lăsa să se întâmple asta.
Dar nu știm cine sunt, sau unde se află.
- Dacă îl omorâm pe Franken? - Da, opriți-l pe ticălos.
Nu. Dacă-l ucidem, 20-30 de ostateci vor fi puși la zid.
Nu-l omorâm pe Franken și 20-30 de evrei vor fi uciși.
Valorează viața unui evreu oarecare mai mult decât a unui bun danez?
Cine decide asta, tu?
Franken nu va fi lichidat.
Van Gein. Pe el îl vom ucide și vom termina cu bine.
Fără omoruri. Domnule Smaal, e rândul dvs.
În favoarea lui Gerben am negociat un armistițiu.
Noi nu-i atacăm iar Müntze mi-a promis că nu se va răzbuna. Ar putea să meargă.
A, deci de aceea a fost cearta dintre Franken și Müntze.
Gerben, felicitări. L-ai salvat pe Tim al tău.
Pe el și pe alții. E asta o problemă pentru tine?
Pentru mine? Nu. Dacă toți sunt niște "buni" danezi.
Ajunge, Ellis. Gerben e șeful. Dacă el spune "nu", atunci se termină aici.
Vă doresc o zi bună.
Ellis.
Lucrurile stau cum stau. Microfonul pus de tine e absolut minunat.
Ellis.
Sunt de acord cu tine. Nu putem lăsa ca acei evrei să fie măcelăriți.
Și Gerben are dreptate. Nu putem să-l omorâm pe van Gein, pur și simplu.
Dar dacă dispare?
Franken va ști. Și va împușca oameni.
Sau va considera că van Gein a dezertat.
După ce tocmai i-a promis o listă nouă?
Van Gein încearcă să se acopere, pentru după război, cum el singur a spus.
Dacă dispare, Franken se va gândi că a fugit.
Mai e un lucru. Kuipers și Smaal trec peste asta prea ușor.
Cineva manevrează evrei de mult timp.
Van Gein este suspect. Va trebui să ne spună.
Dacă va fi nevoie, îl voi bate până scot totul de la el.
Vino. Am să-mi adun băieții.
Nu pot. Am întâlnire cu Müntze.
Doar tu știi cum arată van Gein. Nu putem face nimic, fără tine.
Trebuie să ni-l arăți.
Ăsta este.
Să mergem.
Dă-mi șalul.
Acum.
Liber!
Theo!
- Trage! Trage! - Nu pot!
- Trage! - Nu pot!
La naiba!
Târfă! Curvă blestemată! Am să te....
Ai înjurat.
Blasfemătorule.
Ai înjurat.
Ajunge, Theo. Theo, vino!
Ai grijă, omule.
E o rană superficială, Kees. Ai avut noroc.
Glonțul trebuie să iasă ușor. Ellis, dă-mi cloroformul.
Inspiră adânc, Kees. Da, așa.
O, Doamne, n-are efect, tâmpitule!
Data expirării, 1941. Iisuse, chestia asta e expirată.
- De aceea nu a cedat van Gein. - Ce mai este bun după 5 ani sub nemți?
Alege: te lovesc cu ciocanul, sau bei ceva și strângi din dinți?
Băutură, idiotule.
- Noroc. - Noroc.
Kees, gândește-te la ceva frumos.
Bine.
L-am prins.
Mersi, tâmpitule.
Băieți, noroc, pentru un sfârșit fericit.
Van Gein ne-a redat tone, de la nemți.
Tone? Vrei să spui milioane.
Haide, Theo...
La naiba cu danezii. Mi-au ucis cel mai bun soldat.
Acest războinic curajos și camarad, mi-a adus milioane.
Iar acum e mort, împușcat de nenorociții de teroriști.
Am împușcat un om. Sunt rău.
Asta a fost justiție. El e un criminal, tu nu.
Ba da, sunt. Sunt la fel de rău ca și naziștii.
Am spus "nu". Pentru Dumnezeu, am spus "nu", nu-i așa?
Ticălosul trebuia să moară. La urma urmei, ce mai contează?
E vorba de Tim, va ajunge în fața plutonului de execuție. Idiotule.
Împreună cu alți 40 de ostateci.
Fiindcă tu, eroul Rezistenței, a trebuit să te duci să-l împuști pe van Gein.
Iisuse, Gerben. 40? De unde știi?
De la microfonul montat la Franken.
I-a fost ucis cel mai bun om. Vrea vărsare de sânge.
Nu poți negocia cu Müntze?
Nu și după atacul pe care l-ai inițiat.
Tim e ca și mort.
Dar evreii tăi sunt salvați...
Ellis, nu. Eu sunt responsabil. Nimeni altcineva.
Am să mă predau. Voi înfrunta singur plutonul de execuție.
Voi fi alături de tine, Hans. Eu port cea mai mare parte din vină.
- Vă însoțesc și eu. - Atunci, să mergem.
Încetați, e ridicol. Sunteți beți cu toții.
Înainte să vă dați seama, toți din Rezistență vor renunța din cauza ginului.
- Reveniți-vă, nu asta e soluția. - Atunci, care este?
Să-i salvăm.
Nu veți ieși în viață din sediul SD.
Planurile construcției sediului SD, încă de pe când era bancă.
O am de la un prieten.
Am ajuns.
Mă gândeam : "nu se mai întoarce".
Am pierdut o groază de timp pe drum, spre casă.
Și apoi au fost tot felul de filtre și a trebuit să mă strecor.
Ce avem aici?
Cât de tâmpit crezi că sunt?
Dintr-odată, o femeie frumoasă intră în viața mea.
Mai târziu, ea vine la cartierul meu general...
și, întâmplător, are timbrele pe care le caut eu.
Coincidența face ca ea să pară evreică.
Și, curând după ce ea începe să lucreze aici,
cel mai bun om sub acoperire al lui Franken este ucis.
Prea multe coincidențe, nu crezi?
Alege : păstrează tăcerea...
și te voi da pe mâna lui Franken, mâine. Sau spune-mi totul acum.
Doar dacă lași deoparte pistolul...
și mă săruți acum.
Te-am sărutat, acum spune-mi.
Lăsați-vă hainele deoparte și treceți la treabă.
Sunați toate închisorile și întrebați...
câți ostateci dețin.
Vă puteți opri la 40 de bucăți, livrabile astăzi.
Execuția va avea loc mâine dimineață, la ora 06:00.
Aceste apeluri nu sunt necesare.
Locotenent, deschide seiful.
Desigur. De ce document aveți nevoie?
De nici unul. Ești suspectat de jefuirea și uciderea evreilor bogați.
Nu există nimic împotriva ta...
dar ești acuzat că deții averile lor asupra ta.
Să nu predai bunurile evreilor imperiului...
riști Curtea marțială și pedeapsa cu moartea. Deschide seiful.
La ordinul dumneavoastră, domnule general.
Golește-l, repede.
Și aici?
Deschide-o, te rog.
Din '39, de când am început campania.
Am păstrat-o pentru victorie.
Se pare că informatorul dvs. s-a înșelat.
Acea persoană întotdeauna este bine informată.
Nu și de data aceasta.
Scuzele mele, Franken.
Nu aici se sfârșește această discuție.
Domnule general...
Müntze negociază cu teroriștii.
Le-a promis că nu vor mai fi represalii.
Chiar și în cazul uciderii lui van Gein.
Ai negociat? Cu teroriștii?
Rezistența e dispusă să înceteze și să predea armele.
Dacă oprim represaliile.
Aceasta este o în călcare a Ordinului Führer-ului, din 4 septembrie.
- Care este încă în vigoare! - De ce mai trebuie vărsare de sânge?
Rușii sunt în Berlin. Acea șampanie nu va fi băută niciodată.
Acesta e defetism, căpitane.
Iar negocierea cu teroriștii e înaltă trădare.
Polițiști, arestați acest om.
Aceasta înseamnă pedeapsa cu moartea, Müntze.
Iar eu voi comanda plutonul de execuție.
Gata.
Hans, actele de intrare.
Și cheile?
Duplicate. De la contractorul Zutfenaar.
Cel care a construit celulele.
I-am dat de ales : un glonț acum, sau o medalie după război.
Mi le-a dat bucuros.
Gerben, ce pui la cale?
N-am să te las să pleci singur.
- Eu decid asta. Rămâi aici. - Nu pot să stau aici și să nu fac nimic.
Eu merg să eliberez 40 de oameni. Treaba ta e să-i aduci în siguranță aici.
Fiecare avem câte o treabă, a ta e asta. Dă-mi cheile.
Gerben.
Îl vei avea pe Tim înapoi. Ai cuvântul meu de onoare.
- De ce nu ești la postul tău? - Müntze a fost arestat.
- Da, am auzit. - E bine că nemții se omoară între ei.
- Scoate-l pe Müntze afară. - Peste cadavrul meu.
Scoate-l pe Müntze, sau eu renunț.
Nu ne dă de ales.
- Chiar crezi în lungimea acestei sule? - Da, cred.
Bine. Luați-l.
- Bună. - Bună.
Drăguț, o petrecere...
Müntze a fost arestat. Nu faci nimic?
- Unde este viață, este și speranță. - Ce speranță, dacă vom fi părăsite?
De aceea va veni Tommy.
Ellis, suntem terminate. Am lucrat pentru nemți.
Familiile sărmanilor torturați de ticălosul de Franken vor veni aici.
- Sau ne vor ucide cei din Rezistență. - Rezistența nu va ucide pe nimeni.
- De parcă tu ai ști... - Da, știu.
Deci tu îi cunoști pe tipii ăia?
Ellis.... Ce este?
Ești spion.
Iisuse... Niciodată nu am crezut că ai putea fi.
La fel ca Mata Hari, cu Greta Garbo.
Doamnelor, sunteți așteptate.
Mergi înainte, vin și eu.
Acea Garbo... A murit, totuși...
Prezentați actele.
Ostateci și teroriști de la Utrecht.
Șase oameni, pentru execuția de mâine.
Ostateci.
În regulă.
Înaintați.
Deschide!
Întoarce camionul.
Urmați-mă.
Guus.
Ellis.
Du-te.
- Și Müntze? - I-am promis Ellisei.
Siem.
Salut, hai.
Eu sunt, Maarten.
Maarten...
Salut Tim, băiete.
Cu toții. În cor.
Băieți, grăbiți-vă.
Ce se întâmplă acolo, jos?
Nimic ce nu putem controla.
Gărzi!
Tim!
- Du-te! - Joop!
- Ce s-a întâmplat - Pornește, acum!
Încet.
Izbește!
Ronnie, tu ajută-l pe Käutner. Ellis, tu vino cu mine, să scrii un raport.
Și?
O capcană. Eșec total.
Și Tim?
O, Doamne...
Ia loc.
Ellis ai făcut o treabă minunată. Sunt foarte mulțumit.
Bineînțeles, fiecare face ce poate, pentru Führer.
Da, dar rezultatele au fost mult peste așteptări.
- Să fie adevărat? - La naiba...
Au fost prinși la fix în depozitul de cărbune.
Ca șoarecii în cursă.
Îți meriți banii cu vârf și îndesat.
Târfa, ne-a trădat. Ce truc evreiesc mizerabil...
- Vedeți? Nu poți avea încredere în ei. - Liniște!
Himmler poate coborî acum. Poate ți-e drag.
De acum nu vom mai avea nevoie de jucăria asta englezească.
Dragul meu Kuipers, locotenent Kuipers, acum am să-ți spun la revedere.
Ellis, un ultim cuvânt?
Râde. Târfa, râde.
Noapte bună și ascultare plăcută. Vă mulțumesc pentru cooperare.
Niciodată nu mușca mai mult decât poți mesteca, scumpo.
Mâine, plutonul de execuție, alături de Müntze al tău.
Chiar dacă ar fi ultimul lucru pe care-l pot face, fata asta va muri.
Cum poate face așa ceva, ca evreică?
- Cine știe cât de constrânsă a fost. - Și totuși...
Cum ar fi dacă ai avea de ales între glonț, sau trădare?
O explicație nu este o scuză. Omorâm fata, indiferent ce ar fi.
Oriunde... oricând.
Mișcă... Mai repede.
E goală! E goală!
Poftim, ia de aici.
O, nu minunata mea rochie. Repede, un prosop!
Mă gâdilă...
Mă gâdilă.
Vino.
Dă-mi pistolul.
Franken nu ne va prinde niciodată în viață. Niciodată.
Înaintează.
Hai, mai repede.
Totul e sub control, Siegfried?
Înaintează.
- Fă loc! - Nu ești prea prietenos astăzi.
Ești foarte harnică. Nu m-aș fi gândit.
Ia de aici, leneșule. Șterge-l.
Confortabil, nu?
Mi-aș dori să putem sta așa, pentru totdeauna.
S-ar putea, dacă am sta împreună.
Pentru totdeauna?
Dar nu aici, în Olanda.
Vor crede că sunt o trădătoare. Mă vor privi urât.
Va trebui să îndreptăm lucrurile. Noi știm că a părut ca o trădare.
Ești optimist. Tu chiar crezi că te vor lăsa să termini de vorbit, ca ofițer SD?
Nu avem de ales.
Întrerupem acest program pentru următorul anunț:
Comandamentul german a consimțit să capituleze...
cu toate forțele armate din Olanda, din nord-vestul Germaniei și Danemarca...
comandantului armatei 21.
Războiul s-a terminat, iubito. Războiul s-a dus.
Aceasta include și toate navele marinei.
Pentru noi abia începe.
Niciodată nu m-am gândit că-mi va fi teamă de eliberare.
Locotenent Franken.
Locotenente...
Dezlegați!
- Ai fixat cursul? - Da.
În 6 ore vom fi la Hamburg. Foarte bine.
Aruncă o privire jos.
Joseph, ce este?
Joseph?
Chiar ai crezut că te vom lăsa să pleci?
- Ce cauți tu aici? - Pe tine. Și comoara ta.
Ellis.
Aici, în jeep.
- Ronnie. - Bună, Ellis. Hai cu noi.
- Cum ai ajuns aici? - M-am băgat în față.
Câteva zâmbete și puțin împins.
Uite, noul meu prieten. Are tot ce-și dorește o fată.
Ciorapi fini, ciocolată și whisky. Of, îl ador!
- Hai să te plimbi cu mine. - Nu, nu am timp.
Bine, ne vedem în curând.
Pa. Pa.
Un moment, venim!
Hai, Wim. Au venit canadienii.
Nu... Mai sunteți în viață?
Da. Ciudat, nu? Cu toți cei care încearcă să ne omoare.
Am crezut că Franken v-a împușcat.
Cu siguranță ți-a spus că am evadat.
Franken? Să-mi spună? Mie?
Noi am stat ascunși câteva săptămâni. Am revenit acasă acum o jumătate de oră.
- Cine-mi spune că nu încercați să fugiți? - Ce vrei să spui, copilo?
Sunt pe cale de a fi luat sub protecția canadiană.
Bine, atunci vă vom însoți.
- Vom aștepta în biroul tău. - Ludwig, ce e cu tine?
Treceți înăuntru!
Stați jos.
Deci, voi credeți că eu sunt vinovat de atacul dezastruos?
Da, cât și pentru extrădarea clienților tăi evrei.
Cum îndrăznești? Pe majoritatea îi cunosc de mulți ani. Mi-au fost prieteni.
Ce aș fi avut de câștigat?
Să-i furi, odată ce se încredeau în tine. Tu și Franken.
Tu i-ai dezvăluit unde era ascuns microfonul.
Răpirea a fost ideea ta.
I-ai lăsat pe Hans și pe oamenii săi să fie masacrați.
Stai puțin, stai puțin...
N-am fost singurul. Kuipers știa și el toate astea.
Dar nimeni nu-și dorește singurul fiu mort.
Orice om are porniri nebănuite.
Pot să vă arăt ceva?
Cât timp am stat ascunși, eu și soția am încercat să privim lucrurile în perspectivă.
Mi-am examinat agenda.
Și am tras o concluzie radicală. Nu-i așa, dragă?
Și aceasta e...?
Va trebui să ne însoțiți la poliția canadiană.
Explică-mi.
Ca avocat, nu pot.
Trebuie să fiu imparțial.
Asta vor face canadienii.
Orice suspect merită un proces corect.
Chiar și cei mai mari ticăloși?
Chiar și ei.
Noi suntem gata. Voi?
Wim?
Rămâi aici.
- Priviți. - La naiba, e Müntze! Prindeți-l!
Müntze, îl avem pe Müntze.
Îl avem pe Müntze.
Da!
La naiba! Aceea este Ellis de Vries! Veniți cu mine!
Ellis de Vries.
Pe aici.
Te-am prins, târfă!
- Căpitanul Müntze. - Scoate-i cătușele, John.
Ia loc, te rog.
În acest raport este descrisă o colaborare...
între Müntze și un anume domn Kuipers.
De ce nu e și acest om implicat, colonele?
Generalul Käutner a fost foarte drăguț oferindu-se să curețe toată mizeria asta.
- Cine este acest Kuipers. - Un stalinist, cu trup și suflet.
El și cu Müntze au conspirat în ultimele luni.
Pentru încetarea vărsării de sânge, asta e tot.
A negociat cu comuniștii, colonele, viitorii noștri inamici.
N-ai înțeles niciodată, Käutner.
Îl consider pe Müntze un mincinos, care va face orice ca să-și salveze pielea.
Bineînțeles, cine n-ar face-o?
Ne vom ocupa de asta. John, du-l în celula sa.
Dacă-mi permiteți...
John.
Acesta este un ordin de execuție.
Müntze a fost condamnat la moarte pentru înaltă trădare.
Regulile germane nu concordă cu ale mele. Astfel că regulile sunt nule și neavenite.
Sunteți dezinformat. Tribunalul militar britanic recunoaște jurisdicția
tribunalelor germane din teren.
Chiar și după capitulare.
În articolul 153, să fiu mai precis.
Sugerați să executăm un martor?
Propriul vostru general, Foulkes, ne-a permis...
să ne disciplinăm propriii oameni.
Îl puteți suna și întreba.
Dacă refuzați să îndepliniți sentința lui Müntze, voi înainta o plângere către Foulkes,
în urma căreia, bineînțeles, nu veți regreta. Știți cum sunt generalii...
Poliția militară!
Scoateți-l de aici.
Atențiune!
Ochiți!
Foc!
Ridicați-vă, mergeți la biserică.
Haideți, luați-vă și gălețile cu rahat.
- Hai, mișcă. - Biserica e la etaj.
Mișcă.
Hei, târfo, rahatul e acolo.
Mișcă-te. Trage-l în sus. Mai repede.
Ascultați glasul Domnului. Poate reușiți să vă schimbați.
Privirea în față!
Hei, liniște.
Liniște.
Am venit să vedem trădătorii! Capetele sus, să vă pot vedea fețele!
- Uitați-vă la ei! - Capete seci, mizerabile!
- Poate că au altceva de oferit. - Scoateți-vă hainele.
- Băieți, pantalonii jos! - Dezveliți bucile.
Toate femeile, bustul dezgolit. Vreau să văd niște țâțe.
Da...
Și asta.
Mai repede!
A cântat pentru nemți.
Cu siguranță, va cânta și pentru noi.
- Să cânt pentru voi? Niciodată. - Cu siguranță vei cânta. Cu toții cântă.
Cântă!
Mă sfidezi?
Vrei să-mi pice fața?
Nici gând! Târfă nemțească, împuțită! Curvă ordinară!
Lovește-o! Lovește-o!
Ferește-te, îndepărtează-te de ea!
La naiba, ce pute.
Cine are niște parfum?
Târfă împuțită. Curvă mizerabilă.
Faceți loc pompierului.
Lasă-mi furtunul în pace.
- Rulează-l la loc. - Soldații nu au nimic de spus aici.
Aici, eu sunt șeful.
Sunt comandantul Akkermans, din garda prințului.
Acesta e cel mai josnic scandal!
E dezgustător. Sunteți la fel de răi ca și naziștii.
Până în 24 de ore veți fi înlocuiți.
- Tradu, comandant Akkermans. - Da, domnule.
Fasciști mizerabili, în 24 de ore veți zbura de aici.
Iar voi, gunoaielor, ieșiți imediat de aici!
- Ai grijă de biata fată. - Domnule...
Ellis, s-a terminat. Vino. S-a terminat. Vino.
Vreau să plec.
Vino, scumpo. S-a terminat.
Un moment, domnișoară De Vries. Lucrurile dumneavoastră personale.
Vreți să verificați?
Van Smaal?
Trece doctorul! E doctorul Akkermans!
A fost în Rezistență! Viață lungă, doctore!
Ciocolată! Ciocolată!
Poftim, n-o risipiți pe toată. Proviziile sunt încă reduse.
Vreau să-ți arăt ceva.
- De unde le ai? - Franken a încercat să fugă cu ele.
E tot ce a jefuit de la evreii omorâți.
Am primit asta de la tata, după primul meu spectacol.
Ticălosul de Franken a încercat să facă să pari complice, nu?
Voi discuta cu Kuipers despre asta. Sau mai sus, cu prințul.
Îi voi explica.
Nu te vor crede niciodată.
Totul va fi bine. Un sfârșit fericit. Bei ceva?
Încă ceva. Müntze a fost prins. Aș vrea să-l văd.
- Nu ai aflat? - Ce?
- E prea nebunesc, pentru cuvinte... - Ce s-a întâmplat?
Un idiot canadian a permis...
ca nemții să finalizeze sentința la moarte.
Nu se va opri niciodată?
Ellis?
Asta te va calma.
Vino, întinde-te puțin.
Te simți mai bine?
Doctorul, doctorul...
Insulină. Prea multă insulină.
Asta te va adormi. Pentru totdeauna.
Doctor Akkermans. Doctor Akkermans.
"Eroul" trebuie să se arate.
Stai acolo. În curând îți vei revedea familia...
și, cine știe, poate și pe Müntze.
Doctorul... Doctorul...
Opriți-o!
E o pacientă, e bolnavă! Opriți-o!
Ellis! Ellis!
Faceți loc!
Opriți-o! E periculoasă!
Lăsați-mă să trec!
Opriți-o! E periculoasă!
Dați-mi drumul! La naiba, dați-mi drumul!
Am să te prind eu, târfo!
Dați-mi drumul, nenorociților, dați-mi drumul!
Inel de aur, numărul 23.
L-am găsit.
Gerben, cred că ar fi mai bine să pleci.
Pot s-o facă ai noștri? Nu vreau să-l atingă nemții.
Voi, încetați.
Băieți, veniți aici. E pentru Gerben.
Domnule Kuipers? O doamnă vrea să vă vorbească.
Stați, domnule Kuipers. Vă rog să vă calmați, domnule Kuipers.
Deține informații, nume.
În legătură cu acești oameni, inclusiv despre fiul dvs.
Vă rog, vreți să o ascultați?
Da.
Ellis!
Știi cine este acesta?
- Ce ai să-mi spui despre el? - Asta.
Asta spune tot.
Încă înainte de '42, Hans și prietenii săi i-au ajutat pe evrei să-și găsească adăposturi.
De obicei, pacienții săi.
Și clienții lui Maarten, bancherul. Și Kees, care a fost avocat.
Hans știa câți bani aveau și unde îi țineau ascunși.
Iată. Numele pe care Smaal le-a adnotat: Weiszman, Goud, van Witsen.
Toți acești oameni veneau la el să-și ia banii în vederea plecării spre Belgia.
Conform Crucii Roșii, nimeni nu a ajuns vreodată.
Erau duși la Biesbosch, apoi uciși și jefuiți.
- Aici sunt părinții mei. - Și ei erau pacienții lui Hans?
Nu, dar fratele meu a avut o problemă acută de apendice.
I-au cerut ajutorul lui Smaal, care i-au introdus la doctorul Hans.
Scrie aici : "Dr. A. vizită Stein."
Bunul nostru samaritean nici măcar nu l-a operat.
Nu-i rău, ținând cont că nici măcar nu era chirurg.
Apoi l-a sunat pe Franken.
Franken i-a dat pe mâna lui van Gein și două zile mai târziu erau morți.
Dar nu înțeleg. Hans...
- Știai că a fost arestat anul trecut? - Zău?
Slavă Domnului, germanii fac întotdeauna câte 15 copii, pentru orice.
Acesta e mandatul german oficial, de arestare. Iată.
Dr. H Akkermans, arestat în 19.02.1944
Semnat: G. Franken.
Trei săptămâni mai târziu, Smaal notează: Dr. A. eliberat din lipsă de probe.
Încheiase o înțelegere cu Franken.
Ticălosul...
- Și-a ucis și propriii oameni. - Kees, Maarten, pe toți.
Astfel ca nimeni să nu poată fi întrebat unde au fost duși clienții evrei.
- L-ați arestat? - Nu, a dispărut.
Ca din senin. Casa lui e goală.
Tocmai venim de acolo. Valizele cu prada au dispărut.
Gerben?
Da.
Am trimis datele autorizației lui Hans la toate punctele de control.
Căpitane... Eu voi rămâne cu Gerben.
Privește! Ăsta-i Jeep-ul lui Hans.
A luat dricul.
- Încearcă să se furișeze. - Unde ar putea pleca?
Cred că în Belgia. Dar căpitanul a spus că toate drumurile sunt verificate.
Conduci tu.
Eu sun la Serviciul de siguranță.
Nu e prea departe de aici. Nu, mulțumesc.
A fost văzut un dric în apropierea unui blocaj, în direcția Hollands Diep.
Aici, fă la dreapta.
- Control. - Dar abia am fost verificat.
Actele.
Willi?
- Repede, în spate. - Willi, ce se întâmplă?
Ce s-a întâmplat, la naiba?
Cine ești? Ellis? Ellis, tu ești?
Nu face asta. La naiba.
La dracu', lasă-mă să ies! Ellis?
Ellis, te rog, nu! Ellis!
Lasă-mă să ies, Ellis, te rog. Putem sta de vorbă?
Ellis, uite ce...
Totul e al tău. Bijuterii. Mai am. Pietre... aur...
Dolari americani... Ia-le.
Doar deschide sicriul, Ellis.
Ce faci?
Ellis? La naiba.
Ellis, ce faci?
Ce faci? Ellis?
Ellis? Nu! La naiba... Ellis.
Nu! N-am nimic de a face cu asta.
Deschide. La naiba. Lasă-mă să ies. La naiba.
Vreau să... Nu... Nu!
La naiba...
La naiba.
Ellis? Nu!
Nu, Ellis!
Lasă-mă să-ți explic, scumpo.
Lasă-mă...
La naiba! Târfă mizerabilă!
Pun eu mâna pe tine, cățea! Curvă nemțească ordinară!
Am să te prind! Ai să mori!
Ar trebui să deschidem sicriul, de acum.
Da, ar trebui.
Ce vom face cu banii?
- Nu sunt ai noștri. - Nu sunt ai nimănui.
Îi aparțin mortului.
S-a liniștit, acum. Într-un sfârșit.
Mi s-a părut o eternitate.
Mami!
Bună, iubitelor.
- Unde ai fost? - Am stat aici.
- La ce te gândeai? - La trecut...
Construit din fondurile evreilor, victime ale celui de-al doilea război mondial.